![Automaks toob kava järgi riigieelarvesse juurde 200–230 miljonit eurot.](http://f8.pmo.ee/U68QfM6mtogvCg5o1-jmI1Zg8Do=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2024/07/11/16216715t1h4dad.jpg)
Kuigi Eestis on juba aastakümneid korratud, et meie majandusliku edu aluseks on korras rahandus, tundub praegu kõik vastupidi olevat: rahandus pole korras, aga paistab, et ilma majandust korda tegemata ei õnnestu meil rahandust korda saada.
Kuigi Eestis on juba aastakümneid korratud, et meie majandusliku edu aluseks on korras rahandus, tundub praegu kõik vastupidi olevat: rahandus pole korras, aga paistab, et ilma majandust korda tegemata ei õnnestu meil rahandust korda saada.
Seepärast alustagem vastuse leidmisest küsimusele: mis asi see korras rahandus on. Kas see on riigi tulude tasakaalu viimine soovitud tasemel? Või olukord, kus teatakse piisava detailsusega, mis eesmärgil ja mis põhjusel raha kulutada tahetakse ja kui palju seda tegelikult kulutatakse? Lisaks ka seda, miks just nii palju kulutada tahetakse ning kas püstitatud eesmärke osatakse saavutada kõige efektiivsemal kombel?
Praegu toimuvat nähes on loomulik küsida, kuidas nimetada sellist olukorda rahanduses, kus rahandusminister saab alles järgmise aasta suvel enda üllatuseks teada, et eelmisel aastal jäi eelarve raha 750 miljoni euro ulatuses kasutamata, kuid meie rahandus on korraldatud nii, et teada saamaks, miks ja kus raha kasutamata jäi, võib kuluda palju aega. Või kuidas nimetada olukorda, kus kokkuhoiukohti otsides võeti kogemata raha ära sealt, kust seda ära võtta ei tahetudki, kuivõrd kärbete tegijad ei tajunud, mida üks või teine pakutud kärbe endaga kaasa võib tuua.