![Ivar Grünthal, «Mõõt on täis». (1964)](http://f8.pmo.ee/DKf4sEYJHOXtjy9-5ewHQx77W1g=/1442x0/filters:format(webp)/nginx/o/2024/06/06/16126134t1h828e.jpg)
Luuletaja Ivar Grünthalist kirjutab kirjandusteadlane Janika Kronberg.
Luuletaja Ivar Grünthalist kirjutab kirjandusteadlane Janika Kronberg.
On põhjust meenutada: just täna, 8. juunil sada aastat tagasi sündis Tartus Ivar Grünthal – tulevane treffnerist, soomepoiss, maapaos arst Gotlandil ja Göteborgis, luuletaja, ajakirjale Mana aluse pannud toimetaja, kirjanduskriitik ja tõlkija. Eri valdkondades tuntud inimestest (Laamanid, Poskad, Arderid) rikkas suguseltsis jagus Grünthalil kõigiks oma tegemisteks vulkaaniliselt tulvavat inspiratsiooni ja erakordset sõnastamisoskust.
Eluajal avaldas Grünthal kuus luulekogu, mis paistavad silma kindla vormivaldamise ja leidliku, puhuti raskepäraseks hinnatud kujundiloome poolest. Kolinud 1959. aastal Gotlandilt Göteborgi, ilmus tema sulest Endel Kõksi kujundatud ja silmapaistvalt Tartu-vaimuline «Lumi ja lubi» (1960) ning seejärel sai mõõt täis. Sellist pealkirja kannabki tema kuues, vaid 40-aastaselt avaldatud kogu. «Mu nooruses pilgeni rahutust täis luuleallikad näisid Göteborgis kokku kuivavat. Unistused «Valgest pühapäevast» tumenesid pikaks masenduseks. Unedes sukeldusin põhjatusse kaevu või tiirlesin elektronina õhutühjas maailmaruumis,» on Grünthal meenutanud, tunnistades teisal: «Kui ma oma kuuenda luuletuskogu pealkirjastasin «Mõõt on täis», siis nägin ette, et mul ei ole enam oma Tartu nooruse ega vaenuaasta kohta Soomes midagi ütelda.»