![Erik Aru.](http://f11.pmo.ee/xo8a0j8SSr4W6sg-RmHGa3VnPU8=/1442x0/filters:focal(306x101:968x586):format(webp)/nginx/o/2024/05/28/16104330t1hf89f.jpg)
Seaduseelnõude juures peitub sageli põnevam osa seletuskirjas, mis peaks olema abiks vastuvõetud õigusakti tõlgendamisel, kirjutab arvamustoimetaja Erik Aru.
Seaduseelnõude juures peitub sageli põnevam osa seletuskirjas, mis peaks olema abiks vastuvõetud õigusakti tõlgendamisel, kirjutab arvamustoimetaja Erik Aru.
Soolise võrdsuse ja võrdsete võimaluste seaduse eelnõu seletuskiri võiks olla tulevastele ajaloolastele põnev allikas teatud ühiskonnarühma uskumuste kohta 21. sajandi esimesel veerandil. Nüüdisaja haritud inimestena meeldib selle liikmeile ilmselt arvata, et teadus on nende poolel, aga ega sellega pole lood tingimata suurt paremad kui keskaja inimeste ootustega kõige kõrgema toele. Ühele lahinguväljale tormas tollal korraga pahatihti üsna mitu sellist, kes olid veendunud just enda seltskonna äravalituses. Nii töötab lugupeetud ülikoolides ka seletuskirja teemadel vägagi erinevate seisukohtadega professoreid.
Huvitavaid näiteid leiab dokumendist hulgaliselt, kuid piirdun üheainsa, ent see-eest mahlasega. Leheküljel 9 asub joonealune märkus: «Tänapäevase käsitluse kohaselt ei ole erinevaid rasse kui selliseid olemas. Näiteks Euroopa Nõukogu rassismi ja sallimatuse vastu võitlemise komisjon (ECRI) on väljendanud seisukohta, et kuna kõik inimesed kuuluvad samasse liiki, ei tunnusta ECRI teooriaid, mis põhinevad erinevate rasside olemasolul. ECRI kasutab siiski rassi mõistet tagamaks, et isikud, keda üldiselt ja vääralt peetakse «teise rassi» kuuluvaks, ei jääks seaduse kaitsest ilma.»