Inimese tuumidentiteet on seotud pere ja kogukonnaga, kasvukeskkonnaga. Inimene sünnib ilma kui tabula rasa – puhta lehena –, kuid esimestest eluhetkedest alates kujundatakse ta oma pere ja kogukonna liikmeks. Laps õpib peres ja kasvukeskkonnas kõnelema, käituma, maailma mõtestama, hinnanguid andma – temast saab perekonna ja kogukonna, ühiskonna ja rahva liige.
Tänapäeva üleilmastunud maailmas aitab inimese mitmetahulist enesemääratlemist seletada kihilise identiteedi mudel. Kui käsitada inimeste eri identiteete kihtidena (nagu näiteks sibulal), siis on võimalik tajuda kohalikku tuumidentiteeti ja üldisemaid identiteedikihistusi vastandamata. Kui mõni kohalik keel, kultuur või identiteet erineb laiema ühiskonna omist – näiteks võro ja eesti ühiskultuuri suhe –, siis on vastandamise asemel palju mõistlikum vaadelda neid kui teineteist rikastavaid ja kaitsvaid kihte.